Srećan Božić, kapetane Ingram. - I tebi, Evans.
Policija vam je rekla za dete?
Da.
Žalim, treba nam formalno raspoznavanje.
Naravno.
Moram vas upozoriti,
najviše je rana na licu.
Kažu
da mi je sin na mestu poginuo. Jel' tako?
Ne baš.
Odmah po dolasku hitne pomoći.
Koliko iza? - Bio je bez svesti.
Pa ga nije bolelo.
Koliko?
Oko 20 minuta.
To joj je muž.
Želim da s njom razgovarate.
Rej, Džon ovde.
Pokušajte opet.
Rej, ja sam.
Džon, Rej.
ŽELEZNICA 2Km
Maleni se pauk po oluku popeo
Izašlo je sunce, sve se smirilo
A maleni se pauk
opet olukom uspeo.
Baš je smešna.
Hoćeš li sad sa mamicom?
Ne.
Ma hajde.
Maleni se pauk
olukom popeo!
Tad je pala kiša,
pauka oprala!
Izašlo je sunce...
Deni, hajde, vrati se na mesto. - Sve u redu.
Spasila sam ga!
Znam, znam.
Džone, osetila sam mu miris glave.
Prestani.
Ne, ne mogu!
Tako se bojim.
Otišao je. Otišao, mila.
Više ga ne možemo vratiti.
I dugo će to potrajati.
Znaš to, upozorili su nas.
Hajdemo kući, molim te.
Tamo će biti još gore.
Ne mogu se toga rešiti. - Možeš.
Ne, ne mogu.
Ne govori tako.
Gledaj.
Pred nama su nedelje.
Mirni dani, mirno more.
Ojačaćemo.
A kad budeš jaka,
vratićemo se kući i početi ispočetka.
Je li, Rej?
Reci to, Rej.
Reci, Rej. Hoćemo li?
Šta je, Ben?
Dođi.
Šta je bilo?
Ništa. Tek zora.
Nema vetra?
Ni daška.
Dakle
koji je danas dan?
Četvrtak, petak. Jedan koji se završava s "tak".
Vidi ono.
Prvi brod u 3 nedelje.
Prošao je kroz nevreme, sigurno.
Ima li koga na palubi?
Ne vidim.
Zvaću.
Jel' moraš?
Lepše mi je ovako.
Samo nas dvoje.
I meni.
Pogledaj ga.
Taj brod je u nevolji.
Crnoj skuni na mome istoku.
Ovde jahta 'Saracen', VK 2762.
Položaj 16-16 južno, 1 76-47 zapadno.
Čujete li me?
2. april, 32. dan na moru. Zora. Bonaca.
Ugledao Crnu skunu.
Leži usidrena istočno na 80s.
Ime nepoznato.
Džone!
Kao da sam nešto videla između nas i broda.
Šta, kornjaču?
Ne, nešto veće.
vidiš li nešto? - Ne još. Čekaj.
Eno ga.
Čamac za spasavanje.
Pluta sam?
Ne, u njemu je čovek.
Štedite se, mi ćemo do vas.
Čujete li me? Podignite vesla!
Daj bokobran, mila.
Odmaknite!
Polako.
Daj mu malo vode. Ne puno.
Izvolite. - Hvala.
Ja sam Hugi Warriner.
Džon Ingram. Moja žena, Rej.
Plovim 32 dana za Papeete, prema Fidžiju.
Kupio sam ga tek pre 3 meseca.
Hteo sam da krstarim Pacifikom, da jedrim...
A ko bi pomislio?
U čemu je nevolja?
Nevolja? On tone!
Neće izdržati do jutra.
Sigurni ste?
Čitav je rasporen.
voda je doprla do mašina?
Do mašina,
radija, jebene pregrade, brodske kuhinje.
Svega.
Jedina mi je šansa bila da dođem do vas čamcem.
vidi šta g. Warrineru treba, mila, i spremi ga u postelju.
Gde ćete vi?
Pa, trebalo bi onamo.
Koliko je ljudi na brodu?
Niko, sam sam.
Hteli ste Pacifikom sasvim sami?
Ne.
Bilo nas je šestoro.
Ostali su umrli pre 10 dana.
Jedan po jedan.
U jednome danu.
Šta je bilo?
Jeste li kad pomislili kako život zavisi od sitnica?
Još kao klinac mislio sam da je losos za mačke.
Znači konzervisani losos?
Ispočetka smo mislili da je dizenterija.
Onda je Chantal pogledala svoju ruku i rekla da bi trebala
biti Picassovo delo.
Na njoj je bilo 7 prstiju.
Udvostručeni vid.
Zvuči kao botulizam.
Šta je to?
Smrtonosno trovanje hranom. Udara na živčani sistem.
Sve sam pokušao.
Nema leka.
Ne na malom brodu, 2000 kilometara od kopna.
Kad budete spremni, g. Warriner
poći ćemo da spasemo vaše stvari.
Moje stvari? Gledate u njih.
Nema šta da se spasi.
voda je sve uništila.
Nečeg mora biti.
Dajte, molim vas! Znate šta sam morao da radim.
Pretpostavljavam.
Danima su mrtvi. Znate kako izgleda tako stari leš?
Pokušajte da ne mislite o tome.
Jebiga, ne mogu natrag. Ne još.
Nikad.
Sve u redu. Shvatam.
Pođite u postelju, odspavajte koliko možete.
Stvarno mi je žao sto sam vam upropastio dan, znate.
BRODSKI DNEVNIK
"Jaka bura! Svi crpe vodu."
"Opšta svađa. Ponestalo sveže hrane."
NEMA MOTORA
GLUPI BROD
BESPLATNO KRSTARENJE OSTRVIMA JUŽNOG MORA
Dobro si?
Da.
Odlično.
Sigurno?
Ima štošta zanimljivog.
Slušaj ovo.
"Krstarenje ostrvima Južnog mora. Traže se 4 devojke zbog fotografisanja."
"Treba da budu privlačne i širokoumne."
On ti se ne sviđa, je li?
Nije mi palo na pamet.
Džone, zamisli kroz šta je prošao.
Žalim, koliko god se trudio,
nikako da to progutam.
Imaš li razloga?
Ne baš. Samo 25 godina na moru.
Idem na brod.
Ne možeš.
Čvrsto spava. Neće ni znati.
Hoće, čuće motor.
Neće, idem čamcem.
Napuni pušku i drži je pri sebi.
Ti to ozbiljno?
Samo učini kako kažem, molim te. Dobro.
Brzo se vraćam.
Čekaj malo.
Hajde, uzmi je.
Spreman
idi!
Donesi je, hajde. Rej!
Zlo mi je, moram u toalet!
Mučno mi je, molim vas!
Stvarno ne želim ovde da povraćam!
Skači, Rej!
Skači!
Šta to radite!?
Skači, Rej! Skači!
Baci se, Rej!
Ostavi ga!
Ben.
Gde je Džon?
Šta?
Džon, moj muž.
Gde je?
Ode.
Šta ste mu učinili?
Ništa.
Pošao je na brod.
Moramo se vratiti.
Sam je kriv, zar ne?
Trebalo je da mi veruje.
To je oduvek moj problem.
Zar ne shvatate?! - Molim, ne vičite.
Kako rekoh nevolja je,
što ljudima ne mogu reći motive dok nije prekasno.
Jednostavno okrenimo brod.
A gde ćemo?
Okrenite! - Jako ste nasilni.
Na malom brodu to može biti veliki problem.
već sam to video. Ne pali.
Posmatrao sam vas dok ste spavali.
Moram priznati da me vaše lice opčinjava.
Čak i sa 80 godina, Rej, bićete lepa žena.
Studirao sam umetnost
neko vreme.
Saznao sam da slikari, kad prilaze osobama,
uvek lice promatraju otpozadi.
Da vide šta ga to pridržava.
A vi imate veličanstvenu koščanu građu.
Bože, 'velicanstvenu'! Sranje! To je kao nešto
šta se kaže na koktelu.
Trebalo je da vam dam svoju vizit-kartu, zaboga.
Znao sam da ćemo se slagati. A vi?
Šta je?
Hoćete li mi reći bar jedno?
Jasno.
Samo da znam tone li taj brod zaista.
Tone?
više bi pristajalo prošlo vreme.
Ali, da, tone.
Zašto? Ne verujete mi?
Verujem vam. Naravno.
Zato moramo natrag. - Natrag?
Po Džona. - Mislite, natrag tamo?
Smesta.
Ne, Rej. Ne. S time je gotovo.
Izbrišimo to iz pamćenja i počnimo ispočetka.
Nema povratka!
Ne, ne govorite tako.
On će se utopiti, Hugi.
Opet ste sve upropastili.
Taj brod tone.
Nisam ja kriv!
Šta je bilo s onim ljudima?
Nije bilo trovanja hranom, je li?
Sad želite o tome?
Dobro.
Pokušali su da me ubiju, Rej.
Isisati sve iz mene, ako to uopšte možete da shvatite!
Ko?
Svi oni!
Gledajte, niko vas ne želi da ubije.
Šta?!
Ponovite to!
Rekoh niko... - Hajde, recite!
Tvrdite da mi se samo pričinilo.
Ne.
Mislila sam, sigurno je posredi greška.
Greška!?
Greška je što mislite da izmišljam!
Nije tako.
Zvučite baš kao oni, stravično!
Pokušali su da me ubiju, razumete li?!
Da, razumem.
Šta radiš, Hugi? Odlazi.
Dame, zaboravite kućne filmove. - Okreni se
i dobićes neverovatne senke.
Kad mi bude bio potreban savet, pitaću te.
Do tada začepi!
Upamtiću, Rasel.
Zaboga, Hugi, miči prokletu kameru s mene!
Ja snimam, ti plešeš!
To ti je stereo, Ben.
Loša produkcija.
Muzika iz garaže.
ZAGREJAVANJE RADARA
DALJINA - 67 km;
SMER 220 st; ODREDIŠTE 280 st.
'Saracen', ovde 'Orpheus'. Čuješ li me?
'Saracen', ovde...
Džone?
Da!
Jesi li dobro?
Jesi li tamo?
Da, Rej, ovde sam. Čuješ li me?
Jesi li tamo?
Rej, ja sam.
Ne čujem te.
Jesi li to ti, Džone?
Jesi li povređen?
Šta je s brodom? Tone, je li?
Znači tako.
Ne, nisi povređen, i ne, brod ne tone. Je li tako?
Ideš za nama?
Šta da radim?
Ne mogu ga naterati da okrene. Jednostavno neće.
Hoćeš da zaustavim brod?
Ne znam kako.
Hajde.
Ne brini. Srediću ja to.
Brzo ćes doći, je li?
1:0 za gđu Ingram. Čeka je đavolska sezona.
Ben, ne!
Pusti ga!
Donesi, Ben, momče!
Ovamo! Baci ključ!
Donesi ovamo!
Ne, baci!
Divna koščana građa, Rej.
Dobar dečko. Baš je prvak.
Gore, Ben!
Prijatelji?
Prijatelji.
Pričaj mi. - Hajde, mali. Kamera ide.
Pusti jebenu kameru. Reci mi, Rasel. Ko si ti?
Skini veo,
ispljuni sve na videlo.
Da, shvatio sam.
Vijetnam. Kastro, Kambodža!
Rasel Belov, veliki, hrabri ratni fotograf.
Čovek na ivici hvata lice smrti.
I eto ga sad s 5 novih izbeglica.
Pet pušača na brodu što tone. Krajnja seansa,
moralni raspad. Od čega se sastoji 60-minutna noćna polucija, ne?
Džone, čuješ li me?
Saracen Crnoj skuni. Javi se, molim te.
Javi se, molim te!
Ja sam.
Uzela sam ključ, iznela ga na palubu, ali on...
Povređen si?
Radi se o brodu?
Tone li?
Koliko?
Sati?
Koliko? Dva?
Četiri?
Šest?
U redu. Biću tamo do zalaska sunca.
Volim te.
Odgovori mi, molim te.
Čuješ li me?
Džone, molim te!
Samo moram u toalet.
Što se mora, mora se.
Za posle. - Baš sam hteo reći. Čitaš mi misli.
Prijatelji, Rej.
Bolje da ga iznesem na palubu. - Ne brini.
Bolje da ga iznesem.
Ben, odlazi.
Gde ćeš?
Po piće.
Zar to nije divno?
Šta? - Ti limuni...
Krstarimo Južnim Pacifikom, samo nas dvoje.
Kako izgledam?
Sjajno. - Kako mirišem?
Hvala na iskrenosti.
Nešto trenutno nedostaje u mom životu? Možda zvuci
Hulia Iglesiasa, Džoni Mičhel-a i Broadvej album.
Dobila si te trake besplatno uz noževe?
Dobro izgleda.
I jeste.
Hoćeš malo?
Hajde!
Uzmi.
Hoćeš?
Hoću.
Hvala.
Bolje da se obučem.
Zadrži. Napravi mi novi.
Posluga!
Stiže oluja. Bolje da spustimo natstrešnicu. - U redu.
Sranje.
Prijatelji, Rej!?
Prijatelji?!
Idemo.
- Uh! - Hajde.
Laku noć!
OK.
Ne teraj me.
Niko ne namerava da te tera.
Stoj tamo!
Samo želim da razgovaram.
Našao sam te.
Sveža voda.
Ekstravagantno.
Želiš da čuješ nešto ekstravagantno?
Da.
Vrela kada...
...u koju možeš utonuti do ušiju
s kafom i kroasanom.
Kroasan!
Namazan
gorkim, tamnim pekmezom.
Oh.
I mango.
Stvarno, stvarno hladan.
Mmm..Sad pričaš.
Znaš šta bih volela za ručak?
Sveže špargle.
Zatim, uhm...
..testenina.
Špagete 'anđeoska kosa'
s puno bosiljka i belog luka i maslinovim uljem.
I, uhm...
oh, pitu od jabuka.
Da.
Uh, Džone...
dodaj mi peškir.
Preveo i adaptirao Staša ®, HD sync by stivx